TK Gora - Metod Škarja: Nekako zadnje čase nisem v fazi z vremenom, vedno lovim zadnji dan pred poslabšanjem, ko zgoraj že gospodarijo močni vetrovi.
Tako se danes odpravim na Dleskovško planoto, predel, kjer se pred prihodom fronte oblaki po prehodu čez glavni del Kamniških Alp običajno trgajo. Cesta je splužena do Planinška (kot običajno), od tu pa sledim smučini enega posameznika, ki je presekal velik cestni ovinek. Ko sem spet na cesti, je ta lepo povaljana po celotni širini. Tako gre nekam do sredine Ravnega polja pod Planino Podvežak, kjer se vse skupaj neha. Naprej ni nobenih sledi, vse je zameteno, vključno s cesto. Od Planine Podvežak naprej najdem stare sledi, ki so sicer večinoma zametene, a se vseeno bistveno manj udirajo kot okolica. Na vodoravnem delu in naprej na vzponu do začetka Inkreta je vse na sveže. Tu ocenim, da sem prepozen za Veliki vrh, zato se usmerim levo navzgor proti Deski in Tolstemu vrhu. Da se najti prav lepe prehode brez strmih delov. Pod skalami Tolstega vrha me zvabi široka rampa proti desni, celo stopinje so po njej. Konča se v severnem pobočju tik pod skalami, naprej je strma snežna flanka. Malo poskušam, ker mi je škoda iti nazaj, najprej je malo pomrznjene skorje, potem nekaj sipe, potem se začne trda kloža. Ko jo malo preskušam na začetku, se zasliši tisti značilni zvok, a najprej mislim, da je od močnega vetra, potem opazim razpoko. Torej hitro nazaj. Turni smučarji običajno "nimamo težav" s trdimi kložami, vsaj iz poročil ne veje kakšen poseben strah pred njimi, no ta tu je povedala svoje. Odsmučam nazaj po rampi, pa spet pse na smuči in potem naravnost gor, tu so prehodi lepi, čeprav od spodaj ni videti, kako se bo izšlo, da se izogniti strmim delom in pridem ravno na sedlo med Tolstim vrhom in Desko, potem pa še po položnem pobočju na Desko. Vreme je vedno lepše, sicer piha, a vrhovi okrog so samo deloma v meglicah, nad 2000m večinoma jasno, oblačnost se začenja v glavnem šele za Kamniškimi proti zahodu. V smeri pristopa nekaj ruševja še gleda ven, pa tudi sneg je zelo spremenljiv, zato raje odsmučam po vzhodnem pobočju, kjer se nekaj pod sedlom začne in ves čas vleče rampa poševno navzdol, tako da se je v glavnem mogoče ogniti strmejšim pobočjem, pa tudi sicer so se največji plazovi izpod roba tu že utrgali. Nad planino je v gozdu v glavnem mehek sneg, na planini in gozdu pod njo zameti, spodaj pa je vedno bolje, po cesti naokrog pa gre sploh super (tu bližnjica ni primerna, ker je preveč skorjasta).